Jeg elsker dig, -
- og jeg har et kondom.
- Matt, jeg burde ikke være her. - Kom nu, Anna. Det bliver sjovt.
- Jeg burde altså ikke være her. - Anna... Kom nu.
Jeg er til fest, -
- men ønsker kun at komme hjem.
Hvor skal du hen? Anna?
Lad være med at tage hjem.
Og så kan jeg høre mors klokke.
Jeg opsøger hende.
Da hun blev syg, flyttede vi hende til bådehuset.
Der ønskede hun at bo.
Hun er alene.
Hun burde ikke være alene.
Anna.
Jeg løber op til huset for at finde far.
Der er noget galt.
Det føles ikke sikkert.
Noget ondt er inde i huset.
På den ene eller anden måde handler disse drømme om -
- at komme væk fra skoven og hjem igen.
Ja, og når jeg kommer hjem, er det som om, min mor prøver at fortælle mig noget.
Men jeg forstår ikke, hvad hun forsøger at sige.
Vi har jo talt om den rødhårede pige, men nu er der en ny detalje -
- vandkanden. Hvorfor holder du den?
Det ved jeg ikke.
Det kan jeg altså ikke huske.
Måske prøver du at slukke branden.
Da min mor blev syg, sagde hun, at hun altid ville være der for mig.
Måske som en kat, eller vindens hvislen, -
- men det ville altid være hende. Hun har altid passet på os.
Men...
Men den nat branden opstod, kunne jeg ikke passe på hende.
Smart pige.
Hvis jeg er så smart, hvorfor kan jeg så ikke huske, hvad der skete den aften?
Okay. Her er min udlægning.
Vi overlever ved at huske. Men sommetider overlever vi ved at glemme.
På tragisk vis omkom din mor i en brand.
Dit liv forandredes for evigt af hvad... en defekt olieventil?
- Det er sikkert sundt at glemme det. - Men hvad med drømmen?
Det er kun en drøm. Måske tyder du den, måske gør du ikke.
Sådan bearbejder man tingene. Det er en proces, Anna.
Hvor længe siden er det? Ti måneder? Og du er næsten i mål.
Men du når ikke helt i mål her.
- Er jeg klar til at tage herfra? - Kan jeg gøre mere?
Tag hjem. Kys en dreng, havn i problemer.
Få afsluttet det, du har sat i gang.
Et øjeblik.
Smukke, lille Anna. Tager hjem til sit kære hjem.
- Jeg bliver ensom. - Jeg må altså af sted.
Der var fyldt med blod, ikke sandt, Anna?
- Tror du virkelig, de kurerede dig? - Kom nu, lad pigen pakke sine ting.
Har vi ikke sagt, du ikke må gå herind?
Mig kunne de ikke kurere.
Hvem skal nu høre mine historier?
Jeg har en overraskelse til dig.
- Kig i handskerummet. - Lad det være en cheeseburger.
Ikke just.
- Du blev færdig med den. - Ja, åbn den.
TIL MINE DØTRE ANNA OG ALEX
- Tak, far. - Det var så lidt.
- Er den god? - Det vil du med garanti fortælle mig.
Men det her er godt.
Herligt. Mange tak.
Rachel har lavet dem.
Hun ville med, men jeg sagde, at jeg ville have dig for mig selv.
Hun har altså været storartet, Anna. Jeg ved ikke, hvad jeg havde gjort...
Far. Du har mig for dig selv.
Alex?
Anna. Du er kommet hjem.
Jeg ville gerne kramme dig, men jeg er... Velkommen hjem.
Du ser godt ud. Du ser meget mager ud.
Jeg kunne vist godt trænge til at besøge det sted.
Min første opgave bliver at få lidt sul på hendes krop.
Jeg er allerede begyndt med ham.
Ja, hun har haft gang i kødgryderne hele dagen. Hvad laver du egentlig?
Bøf stroganoff. Din livret.
Nu har du huset fuldt af kvinder.
- Har din far omtalt min idé? - Nej.
Om en fest. Vi kunne jo arrangere en ''Velkommen hjem, Anna''-fest
- Okay. Måske. - Alle har jo spurgt efter dig.
- Vi har hele sommeren, det haster ikke. - Nej.
Okay, jeg går ned til vandet.
Jeg ødelagde det.
Anna.
Det er næsten som om, det aldrig er sket.
Alex! Jeg har savnet dig.
Hvad synes du så om det?
Han fik dem til at arbejde i weekenderne, -
- så det kunne stå klart, når du kom hjem.
Velkommen til din nye sygestue.
Maden er bedre, folk er mere tossede.
- Hvornår flyttede hun ind? - Gæt.
Først hjalp hun til efter ulykken, derefter hjalp hun til med begravelsen.
Nu hjælper hun ham med at komme over det. Tre gange hver nat.
Mange tak forresten.
For hvad?
- Fordi du lod mig i stikken. - Alex!
Jeg sad fast her med de to, mens du ledte efter din indre psykopat.
- Alex, du ved ikke, hvordan det var der. - Hun var også min mor!
Du kunne i det mindste have besvaret mine breve.
- Hvad snakker du om? - Alle de breve jeg skrev.
Jeg har ikke fået nogen breve.
Måske ville dr. Silberling ikke have, at jeg så dem.
Nej, det var ikke dr. Silberling.
Han er jordens største røvhul!
Hvordan kunne du lade være med at sende mine breve?
Det var mine breve, far.
Var du bange for at jeg ville sladre om din fikse nye kæreste?
Var det derfor? Afsløre de snuskede hemmeligheder?
At det var forkert, at hun flyttede ind her? Og hele byen taler om det?
Jeg væmmes ved dig.
- Alex, hvor skal du hen? - Som om det betyder noget.
Du overraskede mig.
Kom. Giv mig et knus. Jeg smitter ikke.
Hør her, Anna. Jeg ved godt, at man bør hade fars nye kæreste, -
- men jeg håber sandelig, at vi kan se ud over det -
- og finde ud af det.
Naturligvis.
- Her er lavet om. - Ja, vi har malet.
Tapetet her i huset er skønt, men køkkenet trængte til en overhaling.
- Der var noget her. - Var der?
- Ja, en tavle. - Nå ja, tavlen...
Den er sikkert oppe på loftet sammen med alle de andre gamle ting.
Jeg regnede vel med, at vi ikke længere havde brug for den.
Hvad siger du så? Vil du hjælpe med at dække bord?
Nej tak. Jeg er ikke sulten.
Alex?
Hvad laver du?
Var det så dig eller en indbildt fjende, der vred sig i dødskramper?
- Det ved jeg ikke. - Okay.
Er du fuld?
Der blev serveret alkohol ved den fest, jeg deltog i.
- Hvor fandt du den? - Ovenpå.
Hvad fanden laver du med den?
- Det ved jeg ikke. Den lå på loftet... - Og der bør den blive liggende.
- Jeg hader den klokke. - Hvorfor?
Den minder mig om mor.
Vi havde brug for den, Alex.
Hun kunne tilkalde hjælp med den, da hun blev syg.
Vågn op, Anna. Rachel købte den klokke.
Hvad mener du?
Hun købte den hos en dyrehandler og bandt den om mors håndled.
Og ved du hvorfor?
Så hun kunne høre mor, mens hun red på far.
- Det er noget, du finder på. - Okay. Hvorfor skulle jeg gøre det?
- For at hævne dig på far. - Jeg er hinsides hævnstadiet.
Jeg er muligvis fuld, men jeg kender i det mindste sandheden.
Åh, nu tager burritoen hævn.
Måske skulle du bruge en forhammer næste gang?
- Undskyld. - Det ser da fint ud.
Nydeligt. Lige hvad vi manglede i køkkenet.
Ja, ikke sandt?
Jeg er smuttet.
Ved du hvad, Anna? Jeg kan huske, da jeg første gang kom her for at pleje jeres mor.
Jeg dukkede op, -
- og Alex opførte sig som den forkælede teenager. Respektløs over for jeres far.
Men du var anderledes.
Tavs og høflig. En velopdragen lille dame.
Jeg kan huske, at jeg tænkte: ''Under overfladen lurer spændingerne.''
Hun er den stærke.
Da jeg var på din alder, -
- blev jeg også udsat for prøvelser, og jeg lærte at være stærk.
At være en pige man ikke løb om hjørner med.
Jeg er så glad for, at du er kommet hjem.
Jeg håber, du kan blive her.
Tak. Det er også min mening.
Så du hendes ansigtsudtryk? Som om du rev hendes Barbiekøkken ned.
- Jeg hamrede med lukkede øjne. - Bare herligt.
Det er vores tavle, den skal være der. Kan du huske, mor satte beskeder på den?
- Fodboldtræning. - Men hun skrev ulæseligt.
Lillefingre?
Er jeg meget bleg?
Ja, man kan nærmest se igennem dig.
Men det bemærker din kommende ægtemand forhåbentlig ikke.
Nej, du stikker ikke af fra mig.
- Hvad har man ellers søstre til? - Alex, det vover du bare ikke!
- Hej, Matt. - Hej.
- Hvordan har du haft det? - Okay.
Jeg ville gerne have besøgt dig, men de gav mig ikke lov.
Hvis du havde skåret dig i håndleddene, havde vi ligget på stue sammen.
Hun er vendt hjem.
- Men hør... den aften på stranden... - Nej, hør her...
Jeg var nervøs, okay? Så jeg havde drukket en hel del, -
- og jeg er aldrig blevet beskyldt for at være smart, så jeg var dum og pissefuld.
Men jeg var bekymret for dig.
Jeg ledte endda efter dig.
Hvad mener du?
Jeg fulgte efter dig hjem, Anna. Jeg var her. Jeg så det hele.
Er du ikke lidt sent på den, Matt?
- Tak. Vi har, hvad vi skal bruge. - Okay.
- Så... ses vi. - Farvel.
Kan du ikke bære det op til skuret?
Og kom så op bagefter. Din far er ved at dø af sult.
- Din agent ringede i dag. - Ja så?
- Jeg vidste ikke, han havde et hus her. - Det her han haft de sidste fem år.
Han skal forestille at fiske.
Han har vist redaktøren af The Book Review på besøg.
Jamen dog.
Så jeg inviterede dem til middag på fredag.
- Virkelig? - Sammen med et par andre.
Hvorfor dog ikke?
Vi har jo aldrig gæster. Det bliver sjovt.
Be' om?
Okay.
Anna.
Morder!
Anna?
Hvad laver du hernede?
Er du okay?
Det var mor.
- Hvad? - Jeg så mor!
- Hvad snakker du om? - Anna?
Anna!
Hun har forsøgt at fortælle mig noget.
- Hvad? - At branden ikke var en ulykke.
Det var hende.
Rachel havde tilfældigvis fri den aften.
Naturligvis.
- Alex... - Nu giver det hele mening.
Hun forlod mor, parkerede bilen længere nede ad gaden, -
- tog de hvide sko på, og gik tilbage til bådehuset.
Måske drager vi forhastede konklusioner.
Det var altså ikke mig, der så vores afdøde mor pege på fars klamme kæreste.
Det var nok bare en drøm.
Anna, du var lysvågen. Jeg så dig.
Måske var det bare noget, jeg forestillede mig.
Muligvis. Men det ændrer ikke, hvad vi begge to ved.
Hanen var ikke utæt. Rachel åbnede den.
Hun dræbte mor. Det må hun ikke slippe godt fra.
Hallo derinde?
- Kunne hun høre os? - Det ved jeg ikke.
Jeg skal ind til byen for at købe ind til festen.
Vil l med?
Vi kan shoppe lidt og måske snuppe en frokost?
Jeg har tømmermænd, og forventer hovedpine senere.
- Men Anna vil gerne med. - Hvad? Nej.
Hvad med Matt? Du kan besøge ham. Han kom jo tilbage til huset den nat.
Hvad siger du så, Anna?
Du tager med, og jeg bliver her og roder i hendes ting.
- Vi kan gøre det en anden dag. - Nej.
Jeg kommer ned om et øjeblik.
Jeg skal bare lige have fundet noget ordentlig tøj at tage på.
Din fedterøv.
Din far hader, når jeg kører hurtigt.
- Vores lille hemmelighed, okay? - Vores lille hemmelighed.
Hvad skete der med min mors bil?
Vi drøftede det og bestemte os for, at vi behøvede noget, der var lidt sjovere.
Mit eneste ordentlige smykke.
Hvor har du det fra?
Det fik jeg foræret for lang tid siden.
En kæreste?
Faktisk en gammel patient.
Jamen dog. Det lyder som et godt arbejde.
Jeg tjente penge på at tørre gamle mennesker i røven.
Og jeg kan forsikre dig om, at de ikke alle var smukke ligesom din mor.
For det meste måtte jeg gøre ting, som rige, affældige gamle damer -
- enten var for flove eller for svage til selv at gøre.
Vil du vide, hvordan jeg holdt det ud?
Det er skrækkeligt, men... -
- uanset hvor nedladende de var, -
- hvor slemt de behandlede mig, hvor slemt de lugtede, -
- så sagde jeg altid til mig selv:
''De er meget snart døde.''
Ser du, Anna. Vi har alle gjort ting, vi skammer os over.
Nogle gange er det bedst blot at glemme det.
Anna?
Anna, er du okay?
Ja, jeg er okay.
Vi skulle shoppe, ikke?
Det ser lækkert ud. Hvor længe har det hængt?
Det er skam frisk.
- Jeg henter mælken. - Fint.
- Matt. - Anna. Hej.
Hvad laver du her?
Jeg ved vist godt, hvad du prøvede at fortælle mig i går.
Branden var ikke et uheld, vel?
- Hvad så du? - Matt?
- De bær bliver altså ikke yngre. - Okay, jeg kommer.
- Vil du ikke nok hjælpe os? - Jo, men bare ikke her.
Kan vi mødes i aften?
Matt!
- Ja, kl. 23. Ved klippen. - Okay.
Kunne du ikke finde mælken?
- Vi skal videre. - Okay.
Og Matt, du behøver ikke længere at bringe varer ud til os.
Det bliver mit job for fremtiden.
Har l hygget jer?
Ja, vi har betroet hinanden alle vores hemmeligheder. lkke sandt, Anna?
Ja. Tak for frokosten.
- Gik det godt? - Hun var lidt fraværende.
Jeg håber bare, det ikke var for tidligt.
Alex?
Du forskrækkede mig. Jeg troede, det var hende.
- Talte du med Matt? - Ja, vi skal møde ham i aften.
Fedt. Se lige her.
Hvornår sætter de mon en stripper-stang op?
Hun er som en narkoluder, bare uden værdighed.
P.S., se lige dette.
Kom nu. Se hvad jeg fandt.
- Mr. Tyksak. - Afskyeligt.
Nej, jeg vil ikke røre den.
Der er nok til at bedøve en hest.
Eller os.
- Kom. Vi går. - Vent.
Så er festen slut.
Kom nu. Vi kommer for sent.
Matt?
Det føles forkert.
Hvad nu, hvis der er sket noget?
Det er okay, Anna. Vi finder ham i morgen.
Ja.
- Nu går jeg i seng. - Nej, bliv hos mig, til jeg sover.
Havde jeg blot en femmer, for hver gang nogen sagde det.
lkke noget pjat.
Anna. Du skal ikke være bange. Jeg ville bare ikke vække dine forældre.
Matt. Hvor har du været?
- Vi ventede på dig, der hvor du sagde. - Ja, jeg ved det...
Hvad er der sket? Du er jo drivvåd.
Jeg faldt og slog ryggen.
Kom og sæt dig ned.
Undskyld, det er blevet så sent, men...
Jeg synes, du skal vide sandheden om, hvad jeg så den aften.
Fortæl.
Du ryster jo.
Jeg kan ikke føle noget.
- Jeg er bange, Anna. - Det skal du ikke være.
Matt, hvad er der sket med din ryg?
Din mor forsøgte at advare mig, men jeg hørte ikke efter.
Hold om mig.
Vær sød at holde om mig.
Anna? Jeg er sherif Emery. Jeg ved ikke, om du kan huske mig.
Vi gennemfører en grundig efterforskning, men han må have ramt noget drivtømmer, -
- faldet ud ad båden og brækket ryggen.
Skulle du mødes med ham?
Vi ved godt, hvad du gennemgår.
Hvis du har brug for noget, så bare kom.
Er du med?
Det gør mig frygtelig ondt.
Det er forfærdeligt.
Jeg laver noget morgenmad. Du skal have noget at spise.
- Kaffe? - Far, vent lidt.
Matt var ikke bare i vandet i går. Han kom for at se mig.
Anna, det der skete med Matt, var ikke din skyld.
- Det er ikke det, hun mener. - En af jer, kom og hjælp mig.
- Far. - Jeg hjælper hende.
- Hvad nu? - Jeg så Matt inde i byen i går.
Han sagde, at han så, hvad der skete den aften med branden.
Rachel hørte os. Hun ville ikke have, at jeg talte med ham mere, eller at han kom her.
Hvorfor skulle Rachel sige sådan noget?
Det er bare...
Hvad?
Er alt i orden derude?
Vi kommer ind om lidt.
Skatter, jeg ved, det er svært for dig.
Det har det været for os alle, men lad nu være med det der.
Lad nu bare være.
- Kom ind og få morgenmad. - Jeg kommer om lidt.
Er du okay?
Nej, det er jeg ikke.
Jeg er ikke skør, Alex.
Matt var her, og jeg troede, jeg drømte. Men det gjorde jeg ikke.
Og han sagde, at mor forsøgte at advare ham.
- Hvordan kan det lade sig gøre? - Og han holdt om mig.
Se selv!
Du godeste.
- Nu er jeg bange. - Jeg er ikke skør.
De skal ikke sende mig tilbage.
Jeg er ikke bange på dine vegne. Jeg er bange på vores vegne.
Anna, vi er de sidste, -
- der står mellem Rachel, og dét hun virkelig vil have.
Så vidt jeg ved, er du ikke blevet en psykopatisk morder i løbet af natten, -
- så vi skal finde ud af, hvem miss Rachel Summers virkelig er.
Hej. Jeg forsøger at få noget information -
- om en, vi ansatte gennem jeres bureau.
Hun hedder Rachel Summers.
Goddag. Jeg vil gerne have en anbefaling på en af jeres sygeplejersker, tak.
Jeg mener, hun var ansat på hospitalet mellem juli og december i 2005.
Jeg tjekker baggrunden -
- på en, som arbejdede for jer for en del år siden.
Summers. S-U-M-M... Ja, som i ''mor''.
E-R-S, som i ''satan''.
Hvad? Nej, det er umuligt.
Nej, nej. Det er fint.
Mange tak for hjælpen.
Nu har vi hende.
Anna. Kom bare ind.
Du har meget smukke læber.
Du ved bare ikke, hvad du skal gøre med dem.
Mænd taler og taler om en kvindes øjne, men det er noget ævl.
Det, de virkelig vil have, er en pige med en smuk mund.
Sådan.
Du virker meget interesseret i den her.
Vil du gerne have den på i aften?
- Nej tak, ellers tak. - Kom nu. Det bliver sjovt.
Sådan.
Hvad er dit rigtige navn, Rachel?
Hvad sagde du?
Sygeplejerådet har ingen fil på Rachel Summers.
Dit personnummer tilhører en Rachel Summers, men det er en lærerinde fra New Orleans.
Hun døde for fem år siden.
Så hvem er du i virkeligheden?
Ved du hvad, Anna?
Jeg tror ikke, at det her kommer til at gå.
Hvor tror du, at du skal hen?
Tale med min far.
Det er der ingen grund til.
Vi har allerede drøftet det med dr. Silberling.
- Drøftet hvad? - Din opførsel.
Anna, han er meget bekymret.
Han mener, det måske var en fejl at lukke dig ud.
Du skal ikke tage det her fra mig. Det får du ikke lov til.
Smut så. Jeg får gæster.
Utroligt, at hun sladrede til far.
Hun kan måske true dig, men hvad kan de gøre ved mig?
Jeg vil tale med far.
Hun overbeviser ham bare om, at vi lyver, og at det er min skyld.
Vi skal bare gennem i aften, og så kan vi gå til politiet og fortælle dem alt.
Du gør det bare værre for mig.
Godt så. Men det kræver store mængder alkohol.
Se lige dig.
Du ser fantastisk ud.
Tak.
Du er vist vokset fra mig, hvad?
Hvis det er nogen trøst, så er det også underligt for mig.
En bogudgivelsesfest.
Man kan lige så godt give alle lov til at komme ind og dømme en.
Vil du gøre mig en tjeneste? Gider du at give Rachel en hånd?
Jeg tror ikke, hun er helt klar til det her, -
- og folk dømmer også hende.
Selvfølgelig.
Hvad nu?
Jeg ville bare høre, om du havde brug for en hånd?
Mener du det?
Ja. Åbn ovnen.
Nøglen til en god steg er at lade den hvile i ti minutter, inden man skærer.
Så trækker blodet sig ind igen.
Tilbage i kampen.
Gå lige ud med skraldet.
Du bliver den næste.
Nej. Nej. Hvad har du gjort?
- Hvad har du gang i? - Hvad skete der?
Lad hende være.
Gå nu bare i seng.
Nej. Jeg er i New York i morgen, så kan vi få styr på det.
Jeg beklager. Hav en god tur.
Far? Har du tid?
Der er en grund til det, der skete her til aften.
- Rachel er ikke den, du tror, hun er. - Så er det nok, Anna.
- Hvad har hun nu gjort? - Hun har løjet for dig.
- Om hvad? - Alt. Hendes navn.
- Ved du overhovedet, hvor hun er fra? - Det gider jeg ikke svare på.
Nej, for du ser kun det, du vil se.
Det eneste, hun forsøger på, er at få denne familie til at fungere.
Nej, hun gør ej.
- Hun vil have dig for sig selv. - Det er latterligt.
Hvis mor kunne se dig nu.
At du holder med den kælling, der forsøger at splitte os ad!
Det er ikke Rachel, der splitter os.
- Måske skulle vi tale med dr. Silberling. - Ja, det er jo mig, der er skør.
- Det sagde jeg ikke. Du ved... - Far...
Du har ikke din vielsesring på.
Skal du giftes med hende?
- Svar mig! - Ja, Anna.
Vi skal giftes til efteråret.
Vi har talt om at rejse væk, men jeg vil holde brylluppet her, -
- for os alle sammen.
Jeg skammer mig ikke, Anna. Over at være lykkelig igen.
Farvel, far.
Vi bør ikke komme for sent til Matts begravelse. Tag noget anstændigt på.
Vi skal ligne en familie.
''Jeg tager min tilflugt til Herren!''
''Hvor kan l sige til min sjæl: 'Fly som en fugl til bjergene!''
''Thi se, de gudløse spænder buen, lægger pilen til rette på strengen -''
''- for i mørke at ramme de oprigtige af hjertet.''
''Når selv grundpillerne styrter, hvad gør den retfærdige da?'''
''Herren er i sin hellige hal, i himlen er Herrens trone; -''
''- på jorderig skuer hans øjne ned.''
''Herren er mit lys og min frelse, hvem skal jeg frygte?''
''Herren er værn for mit liv, for hvem skal jeg ræddes?''
''Når onde kommer imod mig for at æde mit kød, -''
''- så snubler og falder de, uvenner og fjender!''
Den her er fra den 11 . april, 1996.
''Politiet har fundet ligene af tre børn -''
''- i en lav grav i skoven mindre end 50 meter -''
''- fra den anerkendte læge dr. Harrison Wrights bopæl.''
''Retsmedicinske undersøgelser viser, at børnene var stærkt bedøvet -''
''- inden de blev stukket flere gange.''
''Politiet har udsendt en arrestordre på Mildred Kemp, 19 år gammel, -''
''- som har været ansat som børnenes barnepige siden august.''
- Mildred Kemp? - Du godeste gud! Hør lige her.
''lfølge kilder tæt på familien var Kemp blevet romantisk besat af dr. Wright, -''
''- siden hans kones død i en bilulykke sidste februar.''
''Til trods for politiets indsats er Kemp stadig på fri fod.''
Vent, hvad...
Se hvad hun har på.
Perlerne.
Rachel sagde, at det var en gave fra en gammel patient.
Hun gav mig dem på, som om hun har stolt af dem.
Nu har vi heldigvis beviser.
Ja, hvis vi kan få fingre i dem.
Det skal du ikke tænke på. Det slutter i aften.
Pis.
Se.
- Hvor skal du hen? - Gå ned og hent hendes nøgler.
- Hvad vil du gøre? - Hent nu bare hendes nøgler.
Hvad leder du efter?
Leder du efter den her?
Tag den bare.
Den betyder ikke noget for mig.
Vi ved besked, Rachel.
Vi ved alt.
Der fik l mig.
Værsgo.
Alex!
Anna.
Jeg vil ikke gøre dig fortræd.
Det var ikke sådan her, det skulle gå.
Du kan gøre det nemt for dig selv.
- Anna. - Alex.
- Hvad er der sket? - Hun bedøvede mig.
- Anna? Åbn døren. - Anna, hør efter.
- Du skal have fat i den halskæde. - Jeg har den.
Anna! Åbn så den skide dør!
Gå til Emery, okay?
- Nej. - Jo. Han vil tro dig.
Jeg vil ikke efterlade dig her.
Lillefingre.
Jeg elsker dig.
Jeg kommer tilbage efter dig. Det lover jeg.
Anna!
Du påstår altså, at Summers i virkeligheden er en kvinde ved navn Mildred Kemp?
- Og at hun var ansvarlig for branden? - Ja. Det var ikke en ulykke.
Hun myrdede vores mor, og nu er hun efter os.
- Jeg ved, hvordan det lyder... - Mildred Kemp. Hende kan jeg godt huske.
l Woolridge Oounty for flere år siden. Konen døde, -
- og manden ansatte en barnepige, som dræbte alle børnene.
Men de har aldrig fanget hende.
Mrs. Wright havde en halskæde med tre rækker perler.
Der findes billeder af den på nettet.
Og?
Rachel er Mildred Kemp.
Hun prøver at dræbe os og gifte sig med vores far, ligesom hun gjorde ved dem.
Bliv her.
Jerry er lige udenfor døren. Jeg tjekker lige miss Summers i systemet.
Det er der ikke tid til. Du skal hjem til mig.
Alex er der stadig, og jeg er bange for, at der sker hende noget.
Der sker ikke noget med nogen, Anna. Bare vent her.
Mor?
Vær ikke bange. Jeg er sygeplejerske.
Nej! l skal ikke tro på hende!
Hun lyver!
l skal ikke tro på hende! Hun...
Sådan. Mange tak.
Hende kan jeg godt huske.
l Woolridge County, for flere år siden. Konen døde, -
- og manden ansatte en barnepige, som dræbte alle børnene.
Rachel er Mildred Kemp.
''Politiet har udsendt en arrestordre på Mildred Kemp, 19 år gammel, -''
''- der har været ansat som børnenes barnepige siden august.''
''Retsmedicinske undersøgelser viser, at børnene var stærkt bedøvet, -''
''- inden de blev stukket flere gange.''
''Til trods for politiets indsats er Kemp stadig på fri fod.''
Du skal sove nu.
Anna, jeg får aldrig børn selv.
Jeg kan ikke.
Har jeg fortalt dig det?
Men alligevel har jeg altid forestillet mig, hvordan det ville være at have en datter.
Men det har du nu frarøvet mig.
Vær nu forsigtig.
Du skulle jo nødigt skade dig selv.
Anna?
Vi har prøvet alt, Anna. Det her var den eneste udvej.
Hvad har du gjort?
Jeg var nødt til det, Anna. lkke sandt?
Var jeg ikke?
Det er okay. Jeg er her. Jeg vil altid være her.
Se på mig.
Vær tapper.
Du godeste. Er l uskadte?
Det var Rachel, der påsatte branden, far.
- Hvad snakker du om? - Hun dræbte mor.
Far, jeg ved, du aldrig hører på mig, men du er nødt til at tro på os!
Hun ventede, indtil du var væk, og så bedøvede hun Alex og mig.
- Hvad? - Hun ville slå os ihjel.
Alex var nødt til det, far. Hun reddede os.
- Alex? - Alex, fortæl ham det.
Anna, hvad er det, du siger?
Han kan ikke se det, Anna. Det vil han aldrig kunne.
Du ved da godt hvad der skete med din søster.
- Fortæl ham det, Alex. - Du skal ikke tro ham.
Hun døde. l branden.
- Det skete for et år siden. - Nej! Han lyver!
Alex er død!
Hvad har du gjort?
Alex?
Anna? Hvad mener du med, at branden ikke var en ulykke?
Hvad skete der den aften? Fortæl mig det så!
Fjern dig fra mig.
Gå væk fra mig!
Hallo? Far?
Hejsa, smukke.
Fyrene vil gerne med hjem.
Det er ikke længere vores hus.
- Hvad laver du? - De kan brænde op i helvede.
Anna, hvad er der galt?
- Alex? - Jeg er på vej, mor.
Alex!
Hvorfor sendte du ikke mine breve? Det var mine breve, far.
Var du bange for at jeg ville sladre om din fikse nye kæreste?
Var det derfor? Afsløre de snuskede hemmeligheder?
Anna?
Jeg tager ind til byen. Vil du med?
Jeg fulgte efter dig den aften, Anna. Jeg så det hele.
Du må ikke slippe mig, Anna, hold fast.
Anna, jeg får aldrig børn selv.
Jeg kan ikke.
Men alligevel har jeg altid forestillet mig, hvordan det ville være at have en datter.
Det har du nu taget fra mig.
Jeg beklager, mr. lvers.
Jeg lagde mærke til, at navnet på miss Summers pas, -
- ikke stemte overens med hendes kørekort.
Hun skiftede navn for tre år siden. Hendes kæreste tævede hende.
Hendes rigtige navn var Rachel Worshinsky.
Din datter fandt på, at din forlovede var en kvinde ved navn Mildred Kemp.
Hvorfor fandt hun dog på det?
LUKKET AFDELlNG
Goddag, Anna.
Er alt i orden?
Jeg gjorde præcis, som du bad om.
Gjorde hvad, Anna?
Jeg afsluttede det, jeg havde sat i gang.
Velkommen hjem.
MlLRED KEMP